For 43 år siden...
- Takk. - Alt i orden.
SVIGERMOR(D)
DET PERFEKTE HJEM TIL DEN PERFEKTE FAMILIE
Du god...
Miss Jones? Rosemary Jones?
Bare Rosie. Jeg foretrekker Rosie.
- Er alt i orden? - Ja. Fint.
Jeg ville bare spørre...
Den store skinnkofferten, er det Deres?
Ja, det er min.
Bra.
Takk...bra.
Veldig stor skinnkoffert.
Miss Jones?
- God morgen. - To lemlestede lik, Rosemary.
Hvorfor forteller du meg ikke bare hvem de er?
Min mann og hans elskerinne. De hadde planlagt å stikke av sammen.
Så du tenkte at du like gjerne kunne drepe dem?
Jeg kunne jo ikke bare stå og se på, vel?
Rosemary Fredina Jones, De er kjent skyldig i drap.
Drap i den forstand at De, da De begikk disse grufulle drep, -
- befant Dem i en så unormal sinnstilstand -
- at Deres dømmekraft var betydelig svekket.
Jeg dømmer Dem til forvaring på en lukket avdeling for sinnssyke.
De vil ikke bli løslatt før det vurderes -
- at fortsatt forvaring ikke lenger er nødvendig -
- for å beskytte offentligheten.
Jeg kunne vel ikke få en kopp te?
I dag...
Little Wallop sogn
Innbyggertall: 57
Takk for at De kom. Mange takk. Godt å se Dem igjen.
- Farvel, mrs. Martin. - Glimrende preken.
Det er snilt av Dem. Takk.
- Takk, pastor Goodfellow. - Selv takk, mrs. Parker.
Jeg ville bare snakke med Dem om blomsterarrangementskomiteen.
Ja, selvfølgelig.
- I ettermiddag. - Kanskje...
Og mrs. Goodfellow er ikke med nå heller?
Nei, jeg beklager. Hun er travelt opptatt, mrs. Parker.
- Neste uke, kanskje? - Kanskje.
Men hun har det så travelt om dagen.
For helvete da!
Herregud!
Hva skal man gjøre for å få en god natts søvn?
Holly.
Unnskyld, pastor. Angående tirsdag. Glem nå ikke møtet på tirsdag.
Gå vekk!
Stakkars Petey...
Stikk!
Holly, du må stå opp.
Jeg vet du er der inne. Kom ut med én gang.
- Mor! Jeg tror ikke du vil like det. - Det kan du fanken meg tro jeg vil.
- Er det deg, Carl? - Nei, det er Mark.
Hyggelig å treffe deg.
- Det er helt uakseptabelt. - Jeg er 17. Det er lovlig.
Lovlig er ikke det samme som anstendig.
- Er alt i orden, mrs. Goodfellow? - Ja da.
- Var det Hollys stemme jeg hørte? - Holly? Nei.
God morgen, mrs. Parker.
God morgen.
- Vet du hva som plager meg mest? - Nei, men du forteller det nok.
- Du er intelligent. - Har ikke kloke jenter drifter?
- Kloke jenter kan styre dem. - Det kan jeg også.
Før i tiden var vi så gode venner.
Nå er du alltid sint på meg.
Det er nok fordi du alltid er ei sur merr.
Så søte dere ser ut. God morgen.
Problemet med sjøen er det vi fryktet.
Jeg har snakket med fyrene fra vannforsyningen. Det er alger.
Det kan være en av to eller tre forskjellige typer.
Noen av dem er giftige. De er bekymret for grunnvannsspeilet...
De sier at det blir verre hvis vi ikke gjør noe med det.
Det er det så mye som gjør.
- De vender tilbake med detaljene. - Detaljer kan være djevelske, far.
- Skal det ordet brukes på søndager? - Hvilket ord? "Far"?
- Vel... - Hvor skal du hen nå da?
- Jeg må jobbe. - Du har akkurat vært på jobben.
Jeg må skrive talen til kongressen. "Guds uransakelige veier".
Og det er alt jeg har klart: tittelen.
Der kan du se. Du er ei sur merr overfor ham.
Og jeg vet hvorfor. Du får ikke noe.
Derfor er du sint på meg og Mark.
I campingvognen foran huset på en søndag.
- Kanskje det var derfor. - Jeg tror ikke det.
- Da har du vel rett da. - Det har jeg vanligvis.
- Vil du ha noe av meg? - Hvor lenge har du sittet der?
Holly sier jo at du ikke får noe. Vil du ikke ha noe av meg?
Petey, det er veldig snilt av deg... men det går ikke.
Vi må se i øynene at jeg ikke duger til dette her.
Du trenger bare å justere teknikken. En liten Lance-behandling.
Men det er en helt annen historie. Greit, Gloria...
Jeg har fortalt deg at svinget er det viktigste, ikke sant?
Jeg har aldri hatt et bra sving.
Jeg er sikker på at du kan svinge veldig bra.
Ta et godt tak rundt skaftet. Forsiktig, men bestemt.
Spre bena. Litt mer.
Så bøyer du deg langsomt over ballen.
Så bøyer du knærne.
- Føles det bra? - Ja, det er helt fint.
Hold blikket rettet mot ballen. Så skal nok jeg ta meg av hullet.
Det gikk jo veldig bra.
Ballen endte i roughen, men det føles bra, ikke sant?
Et til?
- Mrs. Parker spurte etter deg igjen. - For en overraskelse.
- Jeg går tom for unnskyldninger. - Så ikke kom med noen.
Gå ned og drep den fordømte hunden!
Så skal jeg komme i kirken en hel måned.
Var det en brystholder Holly hadde slengt over skulderen i morges?
Du er en halv dag etter oss andre.
Og nå til dags sier man "bh".
Hvorfor hadde hun slengt den over skulderen?
Hun skulle væske klær.
Mr. Brown?
Det er mrs. Goodfellow. Det gjelder hunden din.
- Du vekket meg. - Din hund vekket meg.
- Hva sier du? - Din hund vekket meg!
- Han har funnet stemmen sin. - Ja.
Jeg lurte på om vi ikke kunne holde ham inne om natten.
Har du husket matpakka? Og gymbagen?
- Far henter deg i dag. - Far glemmer det alltid!
I morgen kommer den nye hushjelpen. Hun får lønn for ikke å glemme deg.
- Skulle du ikke ta bussen i år? - Til neste år.
Det sa du i fjor også. Ha en god dag. Ha det.
- Unna vei! - Flytt deg!
Vi ses, Goodfellow.
Lissa mi har gått opp.
- Fortell om da du var liten. - Det kan du jo utenat.
Ok da.
Da jeg var ei lita jente, bodde jeg i et stort, skummelt hus.
- Sammen med de svarte damene. - De gikk i svart. De var nonner.
- De fleste var irske og onde. - Og du var foreldreles.
Nei, jeg var foreldreløs. Det heter foreldreløs, skatt.
- Stikk da. Ha en god dag. - Minn far på å huske meg.
Har hun kommet allerede? Hushjelpen?
Nei, bare bagasjen hennes.
Den kom mens du var ute. Er det ikke en vakker gammel sak?
Nå nå...der kan man se. Grace.
- Tror du det er et tegn? - Jeg tror det er en koffert.
l de bøkene jeg leste som gutt var det alltid en sånn stor koffert.
- Full av skatter. - Du husker å hente Petey i dag?
- Jeg kan ikke i ettermiddag. - Ok. Jeg skriver det ned.
Jeg skal være med mrs. Appleby på planteskolen.
Hvor er kulepennen min?
Det må jeg si.
Så koselig du har gjort det her. Grace blir nok fornøyd.
Visste du at Lillian og Brian har elsket -
- i hvert eneste rom i huset sitt?
- Huset deres er jo mindre. - De har vært runden rundt to ganger.
- Jeg er allerede sent ute. - En halv time gjør ingen forskjell.
Hvis du tar av den der, er du bare en mann, Walter Goodfellow.
Ikke glem Petey.
Gud, ja. Jeg tror jeg skrev det ned.
Er det noen hjemme?
Petey?
Walter?
Har du hilst på Bob og Ted? Vi står og snakker om algene.
Walter, hvor er Petey?
Herregud. Jeg er så lei for det. Mrs. Calloway ringte.
- Hun var i ferd med å miste troen. - Den følelsen kjenner jeg.
- Det er Gud-gutten. - Ta ham!
- Nei, ikke gjør det. - Hold kjeft!
- Det er vel ikke nødvendig! - Skal jeg dytte ham?
Vil du dyttes ned? Jeg teller til tre. Tre.
Vi ses i morgen.
Uffa meg, ligger du der?
Gi meg hånda di, så hjelper jeg deg opp. Du ligger visst ikke godt.
- Ingen aner hvor han er. - Jeg forstår ikke...
Der er han!
Hvem fanken er det?
Hva gjør du med sønnen min?
Kom. Skynd deg.
- Du må være Gloria. - Sett deg inn i bilen.
Jeg tror det har skjedd en liten misforståelse.
Ja, det kan du banne på.
Grace Hawkins. Du er Grace Hawkins?
Miss Hawkins, velkommen til Little Wallop.
Jeg beklager det tidligere, miss Hawkins.
Ikke tenk på det. Det er helt naturlig.
Jeg kunne ha vært hvem som helst. Kall meg bare Grace.
Får jeg presentere Dem for vår nye hushjelp Grace Hawkins?
Mrs. Parker er formann... leder av blomsterarrangementskomiteen.
Det var det jeg ville snakke om.
Vi skal snakke om det, men Grace har bokstavelig talt akkurat kommet.
Det er best vi går inn. Det tar evigheter.
l all min tid, hele 43 år...
Jeg er oppmerksom på problemet.
Det er så...
- Han er en ivrig liten fyr, hva? - Jeg kaller ham noe annet.
Jeg har luftet godt ut, men det er fremdeles litt innestengt.
Nei, det er perfekt.
Det er akkurat som jeg drømte om.
Det perfekte hjem til en perfekt familie.
- Da får vi håpe de vil kjøpe huset. - Humoristisk sans. Det liker jeg.
- Bra. For du vil trenge det. - Der gjorde du det igjen.
- Hvordan får vi den opp? - Det finner vi nok ut av.
- Hva tror dere det er i den? - Jeg vet ikke, og spurte ikke.
- Jeg vil bare vite hva det er i den. - Minner, kjære deg.
Minner fra et langt liv.
Og noen klær.
Du må være Holly. Du verden, så høy du er.
Det må være fra din fars side av familien.
- Det er David. - Hei.
Vel.
Kvinnene i familien deler smak for kjekke menn.
Holly, hjelper du overhodet?
- Du verden. - Snu skarpt mot venstre, skatt.
- Forsiktig! - Unnskyld. Døråpningen er trang.
Sett den foran sengen.
Så setter vi den her. Det er bra. Forsiktig med fingrene.
Jeg vil benytte anledningen til å si et par ord.
- Walter... - Bare et par ord, Gloria.
Herre, vi takker deg for denne dagen.
Takk fordi du har brakt Grace til oss, -
- som i dag er blitt innlemmet i familien, -
- og som vi håper blir meget lykkelig her.
Vi takker også for Carl...
- Nei, Mark. - David.
Som vi faktisk også... akkurat har møtt...
...men han synes å være en veldig...
...fin ung mann.
- Amen. Hvem har lyst på te? - Vi må videre.
Takk, Walter... jeg mener "pastor".
Det var så lite, Grace. Jeg mente hvert ord.
Takk.
Du gjør meg gal.
- Nei, stopp. Stopp, stopp, stopp. - Nei.
Jeg vet om et hotell fem minutter herfra.
- Ikke The Ship? - Kjenner du det?
Selvfølgelig. Og de kjenner meg. Jeg er prestens kone!
- De kjenner meg overalt. - Skal vi ikke bare bli her da?
- Skal første gang være i en bil? - Jeg vil bare ha en første gang.
Kvinner på min alder gjør det ikke i en bil. Dattera mi gjør det!
- Gjør hun? - Riktig tid og sted, Lance.
- Mexico, for eksempel? - Akkurat.
Og dit drar vi.
- Når? - Snart. Det lover jeg.
Jeg trenger bare å komme meg vekk. Bare et par uker.
Vi er der straks. Nakne skal vi leve av kjærlighetens frukt.
- Den varme sanden. - Og kalde tequilaer.
Hot salsa.
- Musikken eller maten? - Litt av begge deler.
Pokker!
- God natt. - Får jeg ikke et godnattkyss?
Er du gal? Alle ser på oss. Mrs. Parker!
Å, hold opp da! Hun ser sikker ikke så langt.
Lat som om du er en taxi, og kjør. Kjør nå.
- Jeg ringer. - Hva fanken er det jeg driver med?
Jeg håper du vet det, for jeg aner ikke.
Du store min.
Du må være Holly.
Vi ses neste gang, sukkerklumpen.
Herregud!
Kan vi ikke som i gode, gamle dager nedkalle Guds vrede, -
- så det fordømte kreket faller død? Da vil jeg kanskje høre på deg igjen.
- Unnskyld. Skremte jeg deg? - Nei nei. Er alt i orden?
Ja. Jeg ville bare takke deg. Tusen takk.
Ingen årsak. Det er jeg som bør takke deg.
- God natt, kjære. - God natt.
- Min far var faktisk prest. - Sier du det?
- For et sammentreff. - Så jeg kjenner mønstret.
Walter henger litt fast i sine gamle mønstre.
- Overlat ham til meg du. - Det tror jeg faktisk jeg gjør.
- Skal jeg lukke døren? - Ja takk.
- God natt, kjære. - God natt.
Nei.
Clarence?
Hvor er den pokkers hunden?
På tide å stå opp.
Du trengte visst å sove lenge. Frokosten er klar når du er.
- Jeg har forsovet meg. - Deilig til en avveksling.
Fantastisk.
- Grace, det er helt vidunderlig. - Takk, pastor. Her er brødet, kjære.
Frokosten er dagens viktigste måltid. Visste du det?
Jeg tror nok at mor forgjeves har forsøkt å lære meg det.
God morgen.
Og siden det er din store dag, har jeg gitt deg litt ekstra.
Det er ikke en stor dag. Det er bare for moro skyld.
- Kan jeg ikke få deg fra det? - Nei.
Det blir den pinligste dagen i livet mitt. lgjen.
- Det går til en god sak. - Det er pinlig uansett.
- Jeg tror det blir morsomt. - Hun er ny her. Hun lærer nok.
- Unnskyld. - Du var bare uheldig.
Jeg må varme opp.
- Kom igjen, pastor! - Kjære meg.
Jeg orker ikke å se på dette.
Hvorfor se ham gjøre seg til latter foran hele landsbyen?
- Er det ikke nok med hver søndag? - Lenger fram på banen!
- Han er en kjekk fyr, hva? - Hva?
Mannen din.
Han er faktisk ganske sporty.
Jeg er straks tilbake.
Skal vi heie på faren din? Kanskje det hjelper.
- Kom igjen, pappa! - Kom igjen, pastor!
Kanskje neste gang.
Unnskyld. Jeg var opptatt med å vinke.
Kjære meg.
Unnskyld. Lei for den der.
- Kom igjen, pastor. - Be Gud hjelpe deg.
Den var bare litt i mål.
- Unnskyld. Den gikk mellom bena. - Du skal stoppe ballen, pastor!
Unnskyld.
- Gikk det bra? - Ja, det går bra.
- Den slo bare lufta ut av meg. - Vi må få deg ut.
- Jeg er frisk nok til å fortsette. - Nei. Ta en pause.
- Går det bra, far? - Ja.
- Det var synd, pastor. - Takk, Grace. Jeg gjorde mitt beste.
- Har du lyst på en kopp te? - Det høres deilig ut, Grace.
- Vi henter en kopp te til faren din. - Takk.
Endelig har vi fått en ordentlig målmann.
Du hadde bare ikke hellet med deg, pastor.
- Takk. - Det skjer jo. Ikke sant?
Jo, det skal være visst. Det skjedde jo akkurat.
Men det må jeg gi deg, Walter...
...du tok det som en mann. Det skal du ha.
Takk.
- Unnskyld, kjenner vi... - Unnskyld. Jeg heter Lance.
Jeg treffer din kone.
Jeg er golftreneren hennes.
Å, ja. Hun tar golfen svært alvorlig.
Ja.
Hun kommer alltid i tide.
Ja, hun er veldig fin sånn. Veldig.
Vel...det var hyggelig, Walter.
I like måte, Lance.
Forsøker du å gjøre det så vanskelig som mulig?
Det var bare to fyrer som løste verdensproblemene. Ta det rolig.
Du kan vel ikke bebreide en mann at han vil se sin konkurrent?
Det er ikke konkurrenten din. Det er mannen min.
Vet du hva? Jeg har snakket med fyren på reisebyrået.
- Hva sa han? Når drar vi? - Alt er i orden.
- Vær så god, Petey. - Takk.
- Jeg viser veien, så kan du kjøre. - Jeg kan ikke.
- Jo jo, forsikringen min dekker. - Jeg kan ikke kjøre bil.
Det er aldri for sent å lære. God morgen.
- Du har vel ikke sett Clarence? - Nei. Beklager.
Det ligner ikke ham. Det ligner ikke ham i det hele tatt.
Nå da.
Blås i det. Det er lenge siden jeg har sovet så godt.
Over skyene er himmelen alltid blå.
Hvor er du, din lille tulling? Clarence?
Flytt dere! Unna vei!
Jeg skal inn og bestille en ny treningsdrakt.
Skal jeg følge deg inn? Er det en god idé?
I Mexico er det endeløse...
....funklende hvite sandstrender.
Så resten av livet skal vi bare...
...finne vår egen lille flekk, vår egen private strand.
Bare du og jeg.
Og så vil jeg...
...smøre kroppen din inn i kokosnøttkrem hver dag...
...og begynne med tærne...
...og slikke meg lenger og lenger opp, helt opp til din...
Det høres deilig ut. Når drar vi?
Pokker.
- Hvordan var det med ham? - Han var skrekkslagen.
- Hallo? - Hvem fanken var det?
- Hei, Lillian. - Hva?
- Jeg ringer senere. - Jeg har funnet det perfekte stedet.
Det var Lillian. En gammel venninne.
Clarence? Hvor er du?
En gang brøt vi oss inn hos guttene midt på natta -
- og strippet for dem.
Det var til og med religion- og filosofistudentenes kollegium.
- Var det der du traff Walter? - Ja, det var det.
Han var på viderekommende. Jeg var på første året. Han var...
...han var bare annerledes.
Det er han fremdeles. Det er ikke mange av hans type.
Sett en finger her.
Hvorfor må de miste sin humoristiske sans når de finner Gud?
Hva er dine planer de neste par timene?
Lillian. Er det deg igjen?
- Hvem er Lillian? - Hvor er du?
Jeg har funnet...
Det var Lillian. Jeg drar inn til byen og spiser lunsj med henne.
- Jeg skulle likt å møte henne. - Det kan vi da godt.
Jeg finner på noe.
- Ha det. - Ha det.
Guds veier er uransakelige.
Derfor sier vi "Guds veier er uransakelige".
Ta nå bare Job og alt det som skjedde ham.
Han spurte Herren: "Hvorfor gjør du alt dette mot meg?"
Og Gud kunne ha forklart det.
Men i stedet sa han bare: "Ha tillit til meg, Job."
Se, det er da uransakelig.
Gud?
Ja, Walter?
Hvordan syns du det høres ut?
For det første er det en stinkende dårlig tittel.
Unnskyld, men der kan jeg ikke være enig med Gud.
- Du verden. Grace. - Håper det ikke gjør noe?
Jeg sto bare og øvde meg til kongressen.
Den er veldig... tankevekkende.
Tørr og kjedelig, mener du vel.
- Sånn er jeg tvers igjennom. - Tull og tøys.
Jeg er ikke den mest livlige person.
Litt alvorlig, kanskje.
Der traff du hodet på spikeren.
Pastor Goodfellow!
Jeg vil bare snakke med Dem om...
- Miss Hawkins. - Mrs. Parker.
Er det mulig å snakke med Dem under fire øyne?
Det dreier seg om blomsterarrangementskomiteen.
Det har tatt en stygg vending. Aldri i mitt lange liv har jeg...
Mrs. Parker...
...pastoren øver på prekenen sin.
Ja, jeg skal tale ved en kongress.
Jeg forstår.
Greit.
Farvel, mrs. Parker.
- Å nei. Jeg håper ikke jeg... - Selvfølgelig ikke.
Kjære deg, du er en travel mann. Det må jo folk forstå.
Ja.
Angående prekenen din.
Liker du vitser?
Vitser?
Gud er så utrolig sliten. Og han sier til Sankt Peter:
"Hør her, Petey...
Jeg er helt utslitt. Jeg trenger virkelig en ferie.
Er det et sted du kan anbefale?"
Sankt Peter tenker over det, og så sier han:
"Nå har jeg det. Hva med månen?"
Og Gud svarer: "Nei, jeg tror ikke det. Ikke månen.
Det er ingen atmosfære."
- Det er morsomt. - Jeg er ikke ferdig.
Så sier Gud: "Jeg har lyst på noe nytt."
Så sier Sankt Peter: "Hva med Jorda?" Men Gud sier nei.
"Der var jeg for 2.000 år siden. Jeg traff ei søt jødisk jente, -
- og de snakker om det fremdeles."
Er det ikke et bra sted?
Du er lekker.
Damene først.
- Flott, ikke sant? - Jo.
Og gjett hva?
Billettene er på vei.
Nå skjer det. Herregud. Jeg må...
- Vent. - Hva er det?
La meg få av meg klærne først.
Å Herregud. Gode gud.
Gjør det sakte.
Ja, sånn. Herregud! Du gjør meg helt vill.
- Herregud. Hva er det? - Hva?
Det der.
- Det er kjærlighetsbuksene mine. - Jeg vet hva det er.
- Liker ikke briter den slags? - Nei.
Tenner du ikke på det?
Nei.
Har du ikke slått av mobilen din?
Hva?
Hvem fanken snakker jeg med?
- Det var ei jente. - Jeg kjenner ingen jenter.
Nå har jeg det. Jeg tar den bare av.
Nei, behold den på. Du kan ta på deg alt igjen.
Det var nok for i dag.
religiøse vitser
Du verden.
"Le med Gud".
Nå har jeg aldri.
Er alt i orden?
Det er bare så stille, Grace.
Er det ikke deilig?
- Ha en god ettermiddag. - I like måte.
Skal du lese Bibelen i kveld? Får din far deg til å be aftenbønn?
- Hold munn. - Skal du be til Jesusbarnet?
- Da kan det ikke skje deg noe. - La meg være.
Løp bort til besta, du, din lille dritt.
- Alt i orden? - Ja.
Jeg satt ved siden av ham og laget prompelyder.
Jeg fikk så mye bråk.
Hvis du hadde et trylleord, hva ville det være da?
- Hva er yndlingsordet ditt? - Yndlingsordet mitt?
- Brokkoli. - Brokkoli?
Ja, hva vet jeg? Hvorfor ikke?
Ta det rolig, Petey. Det skjer ikke noe.
Lukk øynene.
Hold dem lukket. Og si trylleordet.
- Brokkoli. - Nå kan du åpne dem igjen.
Se, hva som skjer.
- Der er Gud-gutten. - Det skjer ikke noe.
Du er ferdig, Gud-gutt!
- Bremsene mine virker ikke! - Jeg kan ikke stoppe!
- Du verden. Hvem er det? - Det er Billy Martin.
Gode, gamle brokkoli.
Skal vi ha det til kvelds?
- Hei, mor. - Kan vi bli skilt?
Mel er bare så sensuelt.
I Himmelen? Det tok meg tre måneder å finne en prest til bryllupet, -
- hvor lang tid vil det ikke ta å finne en advokat?
- Den var god. - Så du er hjemme igjen? Det er Mark.
David.
Grant.
Denne her er veldig bra. Holly, kom og hør på denne.
Sett deg ned.
En prest blir stanset for råkjøring.
Betjenten lukter alkohol -
- og ser en tom flaske vin på gulvet, -
- og han sier: "Har du drukket?"
Og så svarer presten, uskyldig som...
...uskyldig som...
Og så svarer presten, uskyldig: "Bare vann, betjent."
Betjenten ser ned på flaska og sier: "Det ser da ut som vin."
"Vin!" sier presten forferdet.
"Gode gud, han har gjort det igjen."
- Den er morsom. - Ja, den er faktisk ganske morsom.
Mor! Mor! Billy Martin var etter meg, men Grace var der, -
- og jeg sa bare "brokkoli", og nå er han død!
- Nå, få flittig du er. - Grace, det er Grant.
Er det halloween?
Vitser, Grace. Massevis.
Så bra.
Billy Martin er død!
- Er det ikke hyggelig? - Kan jeg få snakke med deg?
- Er Billy Martin død? - Nei, bevare meg vel.
Han er visst bare bevisstløs.
Men ikke si det til Petey. Han er så glad.
- Grace, vil du se på paien? - Selvfølgelig.
Jeg køddet det til.
Jeg syns ikke hun skulle snakke så stygt.
Jeg må bare forstå det.
Min sønn er kvitt plageåndene sine, -
- min mann har blitt komiker, -
- og min nymfoman-datter står bak kjøkkenbenken.
Hva er det som skjer?
Unnskyld. Jeg er så lei for det.
- Vekket jeg deg? - Nei, ikke i det hele tatt.
- Avbrøt jeg deg og Walter i noe? - Nei, gid det var så vel.
- God natt. - God natt.
Det hender menn kommer litt på avveie.
Walter er det søteste menneske, men han er litt...
...treg i avtrekkeren, som resten av dem.
Jeg er sikker på at han finner tilbake til deg til slutt.
Har du også vært gift?
Ja, for lenge siden.
Kom han også på avveie?
Han ble hjulpet godt på vei av en annen kvinne.
Hun fikk ham til å miste hodet fullstendig.
Har du et par minutter?
Sett deg ned. Det er noe jeg vil vise deg.
Her er de.
- Det er meg, da jeg var seks år. - Så søt.
- Jeg var en energibunt. - Var?
Her er han. Det er ham.
Hva het han?
Arthur.
Han ser elegant ut.
Jeg kunne aldri stå for en flott fyr.
Jeg var også veldig ung. Altfor ung.
Og så...
...fusket han.
Og det var det.
Walter fusker etter hvert bare med Gud.
Da kommer han tilbake til deg.
Gud ville aldri stå i veien for en så vakker ung kvinne.
Finner du tilbake til meg?
Kunne du det?
Clarence? Er det deg?
Herregud! Clarence.
SAVNET DUSØR UTLOVES
- Tror du han har funnet kreket? - Gamle mr. Brown er på ferie.
Er han det? Hvor da?
Han skulle visst nedover.
Nå, men...
...jeg har vært våken hver natt og grublet over, -
- at hvis vi bare får én sjanse for å finne lykken her i livet, -
- så burde ingen dø uten å ha funnet den.
- Jeg er ikke alene. - Hva?
Jeg er ikke alene.
Nå, men jeg snakket med fyren på reisebyrået, -
- og Mexico er på plass.
Og jeg har en dato.
- I morgen. - Hva?
- Jeg sa jo at jeg var rask. - For rask. Få forandret det.
- Billettene er bestilt. - Så få dem forandret.
- Kjære, de er jo bestilt. - Kan du ikke forandre dem?
Gloria, dette er vår store drøm som går i oppfyllelse.
- Og hotellet? - Det er perfekt.
På stranda, som du sa?
- Selvfølgelig. Gåavstand altså... - De beste hotellene er på stranda.
Det er tusen ganger bedre enn et hotell.
For fanken, det er en timeshare-leilighet.
- Sånn. - Dette er Lance, golftreneren min.
Det er Grace, hushjelpen vår.
En fornøyelse, Grace. Gloria har fortalt meg alt om deg.
- Du er amerikaner. - Ja.
Er det så tydelig?
- Ikke la meg forstyrre. - Unnskyld.
Vi snakket bare om når vi skal trene neste gang...golf.
- Ikke sant, Lance? - Jo, treningsprogrammet vårt.
Vi kan vel snakke om det senere?
Jeg trenger faktisk å få det på plass nå.
- Kan det ikke vente? - Avtalen er bekreftet.
Jeg har visse bekymringer.
Hva slags bekymringer?
Jeg vil bare være sikker på at vi har riktig utstyr. At settet passer.
Jeg tror ikke vi har det rette jernet.
Nå er det jo meg du sitter og snakker med.
Du skal ikke bekymre deg om jernet.
Ja eller nei, Gloria?
Ja.
Ok...bra.
Det var hyggelig å treffe deg, Lance.
Det var en fornøyelse, Grace.
Skal vi si klokka fem? På stedet?
- Det vanlige stedet? - Ok.
Da får damene nyte lunsjen.
- Han har et fantastisk sving. - Har han det?
Jeg var der for 2.000 år siden og traff ei søt jødisk jente, -
- og de snakker fremdeles om det.
Men spøk til side, det er jo sant.
Det har gått 2.000 år, og vi snakker fremdeles om det.
Og det skyldes at det er noe det er verdt å snakke om.
Disse vitsene... De gjør talen mer levende. Det gjør de virkelig.
Så flott. Du gjør det veldig bra, pastor.
Takk.
Har du tenkt på sex?
- Sex? - Ja.
Til kongressen, eller...
Bibelen er full av sex. Har du ikke lagt merke til det?
Bibelen?
Salomos høysang, for eksempel.
Det er en lidenskapelig kjærlighetserklæring -
- fra en troende mann til Gud.
Nei. Det er om sex.
Ja vel, ja.
Les det igjen, pastor.
Så lager jeg en kopp te til deg.
"Ville han bare gi meg kyss med sin munn!
Din elskov er bedre enn vin."
"Hans frukt var søt for min gane."
"Hans venstre hånd er under mitt hode, -
- hans høyre omfavner meg."
"Hvor er du vakker, min kjære.
Hvor du er vakker."
"Dine lepper er som en skarlagenrød snor".
"Dine øyne bak sløret er som duer."
"Din munn er yndig."
"Dine bryster er som hjortekalver ...som gresser blant liljene."
"Din navle er en rund skål, -
- som ikke skal mangle krydret vin."
"Din mage er en hvetedynge, -
- innhyllet av liljer."
"Dine bryster skal være som vinstokkens klaser."
"Din gane som den deiligste vin."
"Lukk opp for meg, min due."
"Mitt hår er fylt av nattens dråper."
"Kom, min elskede."
"La oss se om vinstokken har satt skudd, -
- om blomstene har åpnet seg, -
- om granateplene blomstrer."
Da er det showtime.
Kom igjen. Kom hit til onkel Lance.
Nei, du må ikke gå. Kom tilbake.
Ja, sånn.
Herregud, de er jo som små, fine roseblader.
Bingo.
- Du er en heldig fyr, Lance. - God kveld.
God kveld. Kan jeg hjelpe deg med noe?
- Grace, ikke sant? - Jo.
Du har vel ikke sett lommeboka mi? Jeg har visst mistet den her...
Jeg har kulepennen. Jeg har talen.
- Og jeg er nervøs. - Det går nok bra.
- Jeg tenker på deg. - Bra.
Herregud! Kan dere styre dere?
- Ha det. - Ha det, far.
Ha det godt, Petey. Ha det, kjære.
Har du glemt noe, kjære?
- Har du sett mr. Brown i det siste? - Nei, han er i Australia.
- Jeg håper kongressen går bra. - Takk, Grace.
Ha det, alle sammen.
Pastor Goodfellow!
- Pastor Goodfellow... - God dag, mrs. Parker.
Angående blomsterarrangementskomiteen...
Det vil jeg med glede snakke om når jeg er hjemme igjen.
Å, jeg skjønner.
Jeg la merke til at hushjelpen Deres hadde trøbbel med -
- bilen sin i går kveld.
Bilen sin?
Det er ikke Graces bil.
Jeg har da sett den ofte her.
Først trodde jeg det var en taxi.
Det er aldri lett å si farvel. Men det er jo ikke for alltid.
Hallo? Det er meg.
Klokka er over fem, og jeg er her, men det er ikke du.
Ironisk nok. Jeg kom bare for å si at jeg ikke blir med.
Men du kom meg visst i forkjøpet.
Kanskje du allerede er der med en av de jentene du ikke kjenner.
Ha et godt liv, Lance.
Før reklamepausen snakket vi om prøveløslatte mordere.
Så der er du.
Vi spiser klokka åtte.
- Nå, kom han ikke? - Hva?
Amerikaneren din.
Golftreneren din. Til treningen.
Nei, han kom ikke. Han er syk.
Han avlyste.
Og nå til kvinnen som går under navnet koffertmorderen.
- Rosemary Jones. - Hvor skal jeg begynne?
Det er en svart dag i et sørgelig samfunn -
- når koffertmorderen blir løslatt.
Vi har noen bilder av koffertmorderen.
Man fant hennes mann og elskerinnen partert i en koffert.
Hun ble løslatt for en måned siden.
Man mente ikke lenger at hun var til fare for offentligheten.
Mor, det er best du ser dette.
Hun er skoleeksemplet på en psykopat!
Prøveløslatelsesnemda mener at hun har forandret seg.
Men nå går hun fritt rundt blant oss andre.
Mener du at hun går rundt og begår nye forbrytelser?
Det skulle ikke forundre meg.
Deilig med en opphetet debatt. Nå vil vi høre din mening.
Herregud.
"Guds uransakelige veier". Det er en god tittel.
- Syns du? - Ja, jeg liker den.
- Takk. - De liker den sikker også.
- Jeg ser etter. - Vi bør ikke takle det sånn.
- Holly! - Har du sett i den?
Nei.
Vent litt.
Gloria?
Holly? Er dere ovenpå?
Pokker!
Er det noen her?
Er dere her inne?
Hvor kan de være?
- Vær så snill å ta den, Lance? - Hvem er Lance?
Hvor er den...
Nå, her er den.
Hvordan var det nå? "Tapte anrop". Trykk på...den grønne.
Hallo?
Det er Grace. Kunne du tenke deg å komme ut fram fra under senga?
Kommer nå.
Flott å se så mange nye ansikter. Mange kommer langveisfra.
Og mange gamle venner. Hei, Morgan. Det var en flott kamp, hva?
Og nå til den mer formelle delen. Åpningstalen.
Det er glede å presentere pastor Walter Goodfellow -
- fra Little Wallop sogn.
God kveld.
God kveld... mine herrer...
Mine damer og herrer.
Det er en ære...
...å få lov til å holde åpningstalen...
...ved denne kongressen.
Jeg vil tale over emnet "Luds uransakelige veier".
"Guds uransakelige veier."
Unnskyld. Lud er sikkert også usannsynlig uransakelig...
...men det er nå engang Guds uransakelige veier jeg vil tale om.
Luden må vente til den får sin egen kongress.
Nå... "Guds uransakelige veier".
Jeg er så glad for at vi kan snakke sammen.
Hva har du gjort med Lance, Rosemary?
Jeg vil heller kalles Rosie. Det vekker barndomsminner.
Hva har du gjort med Lance, Rosie?
Hvem fanken er Lance?
Ja...det er jo spørsmålet.
Dere ser, Lance...
Lance likte å lage film.
Finner du ut av dette apparatet?
Så er det showtime.
Kom hit til onkel Lance.
Hvem fanken er han? Jeg dreper ham!
Det er ikke nødvendig, kjære.
Å herregud. De er jo som små, fine roseblader.
Han var ikke typen du ville ha blitt lykkelig med.
Ikke skift emne. Det er en død mann i kofferten din!
Nei, han ligger ikke i kofferten min. Han ligger i bilen sin.
Og det var jo ikke bare en hvilken som helst mann.
Det var elskeren din.
Elskeren din?
Du må forstå at din mor har vært veldig ulykkelig.
Og ensom. Din far er jo en travel mann, -
- og så kommer det en kjekk amerikaner med aksent og bra sving.
Helt klart ikke en type som jeg kan godta.
Du kan ikke gå rundt og drepe folk du ikke godtar.
Det sa legene hele tiden også. Der ble vi aldri enige.
Men jeg kunne jo se at din affære ødela familien.
Da kan jeg ikke bare sitte med hendene i fanget.
- Jo. For det angår deg ikke! - Det gjør det i aller høyeste grad!
Det er det minste en mor kan gjøre for sin da...
...sin datter.
Det er også en annen ting vi må ha en liten prat om.
De sendte meg et bilde i ny og ne. Nonnene.
Her er et av din mor da hun var på din alder.
Så pen du var, mor.
Glemmer vi ikke den lille detaljen med likene?
Hvordan vet du om de andre likene?
Hvilke andre lik?
- Så, du visste det ikke. - Hvilke andre lik?
Det er bare mr. Browns hund.
Og mr. Brown.
Har du drept dem også?
Jeg gjorde det for din skyld, kjære.
Min mor...
Jeg har ventet så lenge på at du skulle kalle meg mor.
Hva gjør vi nå?
Når jeg blir spurt:
"Hvorfor besvarer prester alltid spørsmål med et nytt spørsmål?", -
- svarer jeg: "Hvorfor ikke?"
Men det som til syvende og sist er sakens kjerne, -
- er hvordan vi håndterer de problemene vi står overfor.
Av og til er det et spørsmål om å handle.
Å ta avgjørelser, involvere andre, finne løsninger...
...og sørge for at den blir utført.
Men til tider handler det om noe mindre håndgripelig.
Noen ganger er det eneste som kreves, bare litt...
...nåde.
Litt av Guds nåde...
...og da virker det som om alle våre problemer forsvinner.
Skal vi så avkreve Herren en forklaring?
Betvile hans metoder?
Eller skal vi bare... nyte alle fordelene?
Jeg tror ikke Gud ønsker at vi stiller for mange spørsmål.
Esajas' bok, kapittel 55, vers 8:
"Deres veier er ikke mine veier."
Jeg tror det han i bunn og grunn mener med det er...
"Jeg er uransakelig, venner."
"Lær å leve med det."
Mange takk. Takk.
Jeg klarer det ikke.
Ta det rolig. Jeg har ikke skåret ham opp på barbarisk vis.
Hvor skal du?
- Jeg gjør det ikke. - Jeg kan ikke kjøre bil.
Jeg har ikke fått førerkort ennå.
Under disse omstendighetene gjelder vel ikke vanlige regler.
Vent, Grace.
- Hvem er det? - Mrs. Parker.
Da må jeg vel bare bruke sjøen igjen.
Igjen?
Jeg vil ikke vite noe. Jeg går inn, og så gjør du det som må gjøres.
Og jeg trodde det var ille å være foreldreløs.
Herregud! Han er jo stiv som en pinne.
- Holly, må du se på? - Jeg har aldri sett noe sånt før.
Herregud.
Herregud, det er...
Det er ikke rettferdig.
Andre døtre får lov til å planlegge bryllup, -
- bake kaker og shoppe med sine mødre.
- Men jeg skal bli kvitt lik. - Jeg kunne si det samme.
Skal jeg sette over kjelen?
Menn har alltid vært Jones-kvinnenes akilleshæl.
Du må være forsiktig med hvem du tar med hjem.
Den ville type er tiltrekkende nå, men du gjør samme feilen.
Skulle jeg kanskje heller finne en kjæreste som pappa?
- Ja, det syns du. - Det er ikke noe galt med faren din.
Du er ekkel mot ham, men jeg trodde du elsket ham.
Jeg elsker ham.
Hva med lansespidderen?
Jeg går ut fra at far ikke vet noe om ham?
Jeg syns ikke at han skal vite det heller.
Han skal ikke vite noe som helst.
- Ikke sant, Grace? - Æresord.
Å, du er våken. Her er litt te.
- Mrs. Parker... - Ja?
Tror du hun så noe i går kveld?
Nei. Hvordan det?
Hun er på vei hit.
Det betyr ikke nødvendigvis at hun har sett noe.
- Hva snakker dere om? - Mrs. Parker så kanskje noe i går.
- Hun så ikke noe. - Så hun dere i går kveld?!
- Nei. - Kanskje.
- Herregud. - Jeg tar meg av henne.
Nei, det gjør du ikke. Du blir her. Du har tatt deg av mer enn nok.
- Herregud. - Ta det rolig.
God dag, mrs. Goodfellow.
- Vekket jeg Dem? - Ja, det gjorde De faktisk.
Jeg håpet Deres mann var hjemme. Jeg må snakke med ham.
Han er ikke hjemme. Kongressen varer i tre dager.
Det dreier seg om...
Det dreier seg om blomsterarrangementskomiteen.
Det må De snakke med ham om.
Cynthia Martin har gjort sitt beste for å undergrave min ledelse.
Jeg tror hun planlegger et kupp.
- Et kupp? - Ja, bak ryggen min.
Hvis De ikke har noe imot det... Jeg trenger å sette meg.
Bak ryggen min. Ja, og bak pastorens rygg.
Det er skammelig.
Jeg vil til og med gå så langt som å si at det er umoralsk.
Og med det jeg vet nå, kan jeg ikke la være å si noe.
Pokker, Grace! Hun vet det.
Og når pastoren finner ut av det, blir han helt sikkert forferdet.
- Jeg sier det til ham. - Nei, Grace!
Uansett hvor mye uro det vil skape, må det fram i lyset.
Walter tar seg nok en prat med Cynthia Martin.
Men det er jo ikke bare mrs. Martin. Det er det som er problemet.
De har alle sammen sine skjulte dagsordener.
I mine 60 år i utvalget, har jeg aldri vært ute for noe liknende.
Og med min helse. Det går ut over hjertet mitt.
Jeg kunne ønske det ikke hadde kommet så langt, men det har det.
Deres mann må få vite det.
- Nå er det nok, mrs. Parker. - Hva i all verden gjør du?
- Familien skal ikke splittes. - Hun vil si det til far.
Ja, det om blomsterarrangementskomiteen.
Det handler ikke om noe som helst annet...
- Mrs. Parker? - Du verden.
- Mrs. Parker, kan De høre meg? - Pokker. Er hun...?
Ja, det er hun visst.
Herregud! Herregud! Herregud!
Hun sa jo at hun hadde dårlig hjerte.
Det ville du også ha, hvis du ble overfalt med en stekepanne.
Det var en misforståelse.
- Dette kan ikke fortsette, mor. - Jeg forstår at du er sint.
Det er ett lik i sjøen min, og ett i stua!
- Nei, tre lik i sjøen. Du glemmer... - Nei, jeg vil ikke vite det.
Dette har gått for langt. Jeg mener det.
Jeg forstår.
Det er jo ikke noen som vil savne henne.
Mamma...pappa har kommet hjem.
Er det noen her?
Sånn.
- Hei, kjære. - Hei, pappa.
Jeg har hatt den mest fantastiske... Det var en helt fantastisk kongress.
- Hei. Har De det bra, mrs. Parker? - Hun har det fint.
Kjære! Jeg trodde det var tre dager.
- Det var det også... - Så skjønt å se deg.
- Du må fortelle meg alt sammen. - Jeg holdt prekenen...
- Hvordan gikk det? - Veldig bra. Jeg fikk dem til å le.
Men det mest utrolige var det som skjedde etterpå.
Alle roste meg. Kirkerådet, mine kolleger.
Og det ville jo normalt være... Men vet du hva jeg tenkte?
- "Hva gjør jeg her?" - Du har alltid vært en filosof.
Når det som betyr mest for meg...
...er der hjemme.
Å, kjære.
Så...
...men de elsket altså i hvert eneste rom?
Lillian og Brian.
- Og var runden rundt to ganger. - To ganger.
Vi har visst litt å ta igjen.
- Nei. Jeg må se til mrs. Parker. - Gud, ja. Trenger du meg?
Nei, det er om blomsterarrangementskomiteen.
Den komiteen blir hennes død.
Mrs. Parkers plutselige bortgang kom som et stort sjokk på oss alle.
Men som vi alle vet...
...er Guds veier uransakelige.
Det minner meg om en åpningstale som jeg nylig holdt, -
- og som mrs. Parker ville ha bifalt.
- Fremragende preken, pastor. - Takk, mr. Antrobus.
- Takk. Farvel. - Den var veldig god.
- Pastor Goodfellow... - Mrs. Martin.
Kan vi snakke om blomsterarrangementskomiteen?
Nei. Kanskje neste uke. Jeg skal gi deg beskjed.
Greit.
Hvem er det?
- Det er meg. - Bare kom inn.
Det er nok best sånn. Syns du ikke det?
Kjæreste Gloria.
Det var en flik av himmelen for meg endelig å møte deg.
Du har gjort en gal gammel kvinne til en lykkelig, gal gammel kvinne.
Jeg vil savne deg og din flotte familie.
Og jeg vil komme og besøke dere. Prøv ikke å hindre meg.
Kjærlige hilsener til dere alle.
Mor.
Kjære mor. Hvor lang tid har det gått? To måneder? Tre? Fire?
Vi snakker om deg hele tiden.
Vi gleder oss til du kommer på besøk og har planlagt mange ting.
Nå, hva har skjedd her i Little Wallop?
Holly har fått en søt, ny kjæreste.
Og jeg skulle hilse og si at du ville være fornøyd med ham.
Jeg tror han får henne til å falle til ro.
Petey klarer seg godt, og har blitt en selvsikker ung mann.
En engelskmann, en ire, en skotte, -
- en prest og en rabbiner gikk inn på en bar, -
- og bartenderen ser dem og spør: "Er dette en vits?"
Walter er som forandret.
Jeg vil gå så langt som til å si at vårt liv her er perfekt.
Så er vi under eventuelt, punkt 3a: alteret.
Jeg støtter ham i alt, -
- og han gjør det samme for meg.
Mrs. Parker syntes ikke at det ble gjort nok -
- ved denne delen av gelenderet, -
- men at gelenderet foran fikk for mye oppmerksomhet.
Når du leser dette, har du begynt i den nye jobben din. Lykke til.
Noe sier meg at du vil klare deg.
Vi er kommet personlig for å snakke med Dem om...
...foruroligende utvikling.
- Kan jeg være til hjelp? - Vi har ikke gode nyheter.
Ja, det er jo ikke så... Kjære, husker du Bob og Ted?
Det var dessverre som vi fryktet.
- Med sjøen. Algene. - Blågrønne alger.
Det er tilsynelatende temmelig alvorlig.
- Det er svært alvorlig. - Så vi diskuterer hva vi kan gjøre.
Som jeg forklarte pastoren, ligger sjøen deres i grunnvannsspeilet.
Så algene kan ikke bare skade dere, men hele landsbyen.
De blågrønne algene er de aller verste.
Så det er faktisk bare en ting å gjøre.
Ja, som han sier, er det bare en ting å gjøre.
- Og det er? - Drenere den.
Drenere den?
Skal jeg sette over kjelen?
Mellom oss sagt har vi det veldig, veldig bra.
Ingen dramaer eller kriser, livet går bare sin vante gang.
Det er dog problemer med sjøen. Nå sier de at den må dreneres.
Det er jo litt problematisk. Men vi finner nok på noe.